Sjangeren+grøsser

Oppgave:

 * a) Den gotiske romanen hadde sin storhetstid fra 1765 til 1840. Det som kjennetegner de gotiske romanene, er deres fascinasjon for alt mystisk, mytisk og middelaldersk, mørke makter, galskap, tilværelsens gode og onde krefter, det overnaturlige, storslåtte slott og ruiner henlagt til ville, øde landskaper og heder. Vi kjenner igjen disse sjangretrekkene i verkene til Edgar Allan Poe, Mary Shelley, Emily Brontë og Daphne du Maurier og i moderne skrekklitteratur. Hvilke gotiske kjennetegn finner dere i //Frykten?//**

I teaterstykke Frykten ser man klare kjennetegn fra den gotiske romanen. Man ser klart igjen det dominerende elementet i Frykten som er det mystiske elementet, som man også ser igjen i Daphne du Mauriers novelle: Hvor kommer fuglene fra? Hvorfor angriper de? Dette mystiske elementet står som et dominerende spørsmål gjennom hele novellen og teaterstykket, og ved slutten er det fortsatt åpent. Man kan også merke, dette spesielt i Frykten og filmen The Birds, hvordan det mystiske elementet som er fuglene blir forsterket gjennom lydeffekter. Dette mystiske fører også med seg andre kjennetegn fra det gotiske som galskap. I Frykten ser man at man har en klar ytre fiende som er fuglene, men også at denne ytre fienden skaper indre fiender. Det å ikke vite opphavet til fugleangrepene tvinger frem det verste i rollefigurene, og man kan klart se galskapen komme frem.

Et annet veldig dominerende element i mange gotiske romaner som Wuthering Heights av Emily Brontë, er at settingen er satt langt vekke fra sivilisasjonen. Dette gir hos mange en større skremselseffekt fordi isolasjon skremmer oss. En slags klaustrofobisk følelse av å ikke komme noen vei, og av å være omgitt av naturen som ikke kan kontrolleres. Man kan også se denne effekten igjen i dagens grøssere som Fritt Vilt og Silent Hill, hvor man beholdt denne redselen for isolasjon.

Frykten bærer som vi ser flere kjennetegn fra den gotiske romanen, og viser at de har valgt å beholde en del av de dominerende elementene fra Du Mauriers novelle.


 * b) //The Birds// av Hitchcock er en grøsser/skrekkfilm. Hvordan har denne sjangeren endret seg? Hvilke virkemidler brukes i dagens grøssere som vi ikke finner i //The Birds//, og omvendt? Hvorfor har sjangeren endret seg? Hvordan synes dere det fungerer å sette opp en grøsser på teateret, slik som med //Frykten//?**

Grøssersjangeren har klart endret seg gjennom tidene. I tidligere tider brukte de mer elementer som spilte på det psykiske hos mennesket, mens man i dag ser mer bruk av elementer som ekstraeffekter og lyd. Dette kan man koble til at tidligere hadde man ikke samme tilgangen på de ekstraeffektene man finner i dag, og brukte derfor andre skremselstaktikker som spilte mer på skuespillernes evne til å skremme tilskuerne ved hjelp av seg selv. Her er et godt eksempel Hitchcocks "Psycho", hvor effektene i seg selv er lite skremmende men rollefigurene får blodet til å fryse. Man kan også se at grøssersjangeren i dag alltid har en overlevende helt. I Daphne De Mauriers ”The Birds” slutter novellen med en åpen slutt hvor man sitter igjen med følelsen av menneskehetens slutt. I Frykten på teateret ser man derimot at man har overlende helter for å skape en litt mer håpefull avslutning.

Virkemidlene er som nevnt ovenfor enormt forskjellige. Man ser i nåtidens grøssere, som eksempelvis ”Motorsag-massakeren”, at man har enorme mengder blod og lydeffekter for å forsterke redselen hos publikum. I ”The Birds” ser man derimot hvordan den eneste lyden som blir brukt er lyden av fuglene, og man har lite blod og andre effekter til å forsterke frykten hos rollefigurene. I disse filmene hviler det et større ansvar på skuespillerne, hvor de får ansvaret for å formidle frykten over til publikum.

Grunnen til at sjangeren har endret seg kan gå veldig parallelt med at publikums behov forandres. Man må hele tiden komme opp med nye momenter, nye elementer for å skremme og for å gjøre noe nytt. Dette gjør automatisk at sjangeren forandres. I dag har man også et større marked for grøsserfilmen, og de blir masseprodusert. Dette gjør at skuespillerne ikke har samme kvalitet som før i tiden, og man må derfor stole mer på effekter som skremmer istedenfor skuespillernes presentasjoner.

Grøsser på teater er ikke mye prøvd ut. På teater stilles det andre krav til skuespillerne når det kommer til å overdrive egne presentasjoner for å overbevise publikum. Man ser i Frykten at mange av de samme effektene som i grøsserfilmer blir brukt: man har en bakgrunnshistorie, man har lydeffekter og bra kulisser, og man har et mystisk element som man ikke kan forklare. Man kan derfor se at grøssere fungere på teater, og man kan se en tydeligere kobling tilbake til de tidlige grøsserne hvor de ikke har samme muligheten til animerte effekter. Det stilles et større krav til skuespillerne og publikums fantasi.

Svar fra Thale og Sunniva

 a) I Frykten er det gamle huset hvor handlingen utspiller seg plassert i et øde landskap med dårlig dekning og internettilgang, helt motsatt av hva hovedpersonene vanligvis omgir seg med. Etterhvert som de begynner å forstå omfanget av fugleangrepet mister flere av hovedpersonene besinnelsen. Ikke bare tror Samuel at sønnen hans, som druknet åtte år tidligere, er i live og med på hytteturen, men folk tyr til både drap og frihetsberøvelse. Hele situasjonen med fuglene er også nokså overnaturlig – disse virkemidlene er typiske gotiske virkemidler.        b) Grøssersjangeren er en gammel sjanger. Jo mer vi ser, jo mer rustet er vi videre. Vi har derfor grunn til å tro at folk «tåler» å se mer nå, enn før. Bedre og mer naturtro effekter gjør også at publikum krever mer virkemidler for å bli overbevist enn tidligere. Moderne grøssere tar i større grad i bruk lyd, visuelle effekter og action enn før. Overlater dette mindre til fantasien?  På teater er det flere begrensninger enn film, med tanke på for eksempel effekter og virkemidler. Et eksempel er forskjellen på fuglene i the Birds og Frykten. I tillegg må alt utspilles på samme sted på teater. Presset ligger dermed mer på skuespillerne. Allikevel synes vi frykten bevarte grøssersjangeren på en bra måte. Det var passe skummelt og effektene var bra til å være teatereffekter.